U početku ne bijaše ništa...
Iskušenje je odvelo do grijeha...
Izbačeni iz raja, Adam i Eva su imali tri sina: Kaina, Abela i Seta.
Kain je ubio Abela i pobjegao je na Istok,
gde mu je grupa palih anđela dala utočište:
Nadzirači.
Ovi Nadzirači su pomogli Kainovim potomcima
da sagrade sjajnu industrijsku civilizaciju.
Kainovi gradovi su proširili pokvarenost proždirući svijet.
Samo Setovi potomci
brane i štite ono što je ostalo od tvorevine.
Danas, poslednji iz Setove loze postaje muškarac.
S Adama na Seta, sa Seta na Enosha,
s Enosha na Kenana, s Kenana na Mahalalela,
na mog oca Methuselaha, i onda na mene.
Danas to nasljeđe prelazi na tebe,
Noa, sine moj.
Tvorac je stvorio Adama po svom liku
i dao mu svijet da se o njemu brine.
Ovo je sada tvoj posao, tvoja odgovornost.
Možeš hodati uz Tvorca
u pravičnosti.
Tako da kažem...
Setovo svetište!
Ljudi.
Skrij se.
Kopat ćemo ovdje!
Zemljište je puno žohara.
Ovo je Tvorčeva zemlja.
Što to radite?
Tvorac? Moji rudnici su presušili,
moji gradovi propadaju i moraju se nahraniti, a što je On učinio?
Prokleo nas je da se borimo da preko znoja s naših čela preživimo.
Proklet da sam ako ne učinim sve što mogu
da to postignem.
I proklet neka sam ako ne uzmem ono što želim.
Ova relikvija sada pripada Kainovim potomcima.
Sitova loza se završava ovdje.
Naše je. Sada kopajte!
Hame?
Što to radiš?
Lijep je.
Vidiš li ostalo cvijeće?
Ono je spojeno sa zemljom
kako i treba biti.
Ima svrhu.
Ono niče. I cvjeta.
Vjetar uzima njihovo sjeme i još cvijeća raste.
Samo sakupljamo ono što možemo iskoristiti, ono što nam treba.
Razumiješ?
Sheme, Ham.
Hame.
Idemo.
Ljudi! Skrijte se! Skrijte se!
Našao si naš plijen.
Kakva sreća.
Ali za tebe, možda nije.
Znaš li koliko je prošlo otkako nismo jeli meso?
Otkad nismo vidjeli nijednu?
Miran.
Molim te. Što želiš?
Pravdu.
Zašto su ga ubili? -Jedu ih.
Zašto?
Misle da ih to čini jačim.
Je li to točno?
Zaboravljaju da snaga dolazi od Tvorca.
Mama!
Tvoja braća.
Ham je vidio ljude kako love danas.
Približavaju se.
Kakav je bio?
Malo previše zainteresiran.
Morao je to vidjeti jednog dana.
Vidio sam nešto drugo.
Cvijet...
cvjeta ni iz čega.
Odmori se.
Možda će On konačno ispraviti stvari.
Methuselah.
Je li On govorio s tobom?
Mislim da jest.
Hoće li nam On pomoći?
Uništit će svijet.
To je dugo i opasno putovanje za djecu.
Otkud znaš da ti je djeda još živ?
Ne znam.
Vidio sam njegovu planinu.
Moramo otići i saznati zna li što da se radi.
Hame, možeš li mi pomoći oko ovoga?
Mogli bismo uzeti dječake i naći mjesto za skrivanje.
Nema se kamo.
Trebali smo već krenuti.
Da ti pokažem kako se to radi.
Uguraj je ovdje. Kad sljedeći put budemo prolazili,
postoje stvari koje bi nam možda trebale.
Ispred su gradovi.
Nećemo im se previše približavati.
Je li ovo rudnik žohara?
Nekada je to bio. Prije nego što su sve izvadili.
Da zaobiđemo?
Ne.
Mislite li da su svi mrtvi?
Tako izgleda.
Zacijelo su skupljali ostatke ovdje.
A netko sakuplja ono što je od njih preostalo.
Tata!
Ne udaljavajte se.
Oče, ovamo!
Mogu li vidjeti?
Polako.
Reci mi kako se zoveš.
Imaš li ime? -Ila.
Zovem se Ila. -Ila.
Bit ćeš dobro, Ila.
Ovo je Shem.
On će čvrsto držati tvoju ruku i neće je pustiti.
Ovamo!
Moramo ići.
Odmah!
Uz brdo, hajde.
Ne možemo tamo ići.
Nemamo mnogo izbora. Požurite!
Stanite, ljudi! -Divovi!
Ubit će te!
Sheme!
Zaštiti svoju majku, prije svega.
Volim te.
Trči!
Noa, Noa.
Dobro si?
Želimo vidjeti Methuselaha.
Mog djedu.
Potomak starca.
Trebao si ih ubiti.
Ali Samyaza... -Ovo je čovjek, Og.
Zaboravljaš li kako su izdali Tvorca?
Šalje nas On.
Lažeš!
Ostavite ih ovdje neka istrunu!
Tko su oni?
Nadzirači.
Tata.
Spavaj sada.
Pjevaj mi.
Hoću da mi moj tata pjeva.
I ja sam izgubio oca kada sam bio vrlo mlad.
Postoji jedna pjesma koju mi je pjevao kada nisam mogao zaspati.
Želiš je čuti?
Mjesec je visoko
Drveće se uvija
Tvoj otac čeka na tebe
Da te zagrli i zaštiti
I šapatom uspava te
Tvoj otac je vjetar koji liječi
Koji ti šapuće da spavaš
Koji ti šapuće dok spavaš...
To je gadna rana.
Neće nikada imati djecu.
Ako je groznica ne uzme
mislim da će preživjeti.
Prati me.
Žao mi je što sam te prestrašio.
Nadzirači su se naučili bojati čovjeka.
A zašto nam pomažeš?
Tvorac nas je stvorio drugog dana.
Na dan kada je stvorio nebesa.
Pazili smo na Adama i Evu.
Vidjeli smo njihovu slabost i ljubav.
A onda smo vidjeli njihov pad i žalili smo zbog toga.
Tada nismo bili kamen, već svjetlost.
Nije na nama bilo da se miješamo...
Ipak smo izabrali da pokušamo pomoći čovječanstvu.
A kada nismo poslušali Tvorca...
Kaznio nas je.
Obavijeni smo vašim svijetom.
Kamen i blato su okovali naš vatreni sjaj.
Ipak smo naučili čovječanstvo sve što smo znali o tvorevini.
Uz našu pomoć, uzdigli su se iz prašine
i postali su veliki i moćni.
Onda su pretvorili naše darove u nasilje.
Samo jedan čovjek nas je štitio.
Tvoj djed Methuselah.
Lovili su nas, većina nas je ubijena.
Oni koji su preživjeli bili su zatvorenici
u ovim kamenim ljušturama. Napušteni na ovoj pustoj zemlji.
Preklinjali smo Tvorca da nas odvede kući.
Ali nikada nije odgovorio.
A sada ti tvrdiš da si čuo njegov poziv.
Samyaza ne može to prihvatiti.
Čovjek. Kada je čovjek uništio svijet.
Ali gledam te...
I vidim zraku Adama u tebi.
Čovjeka koga sam znao.
Čovjeku kome sam došao pomoći.
Zašto ne mogu i ja poći?
Jer potreban si mi da paziš na svoju majku...
Razumiješ?
A ti pazi na svog oca.
Pazi na njih.
Oni su u dobrim rukama.
Djede?
Noa.
Ovo je tvoj pradjed. Pokaži mu poštovanje.
Reci mu kako se zoveš.
Ja sam Shem.
Moj najstariji.
Priđi bliže.
Hoću te vidjeti.
Ti si sretan dečko.
Mislim da više sličiš na majku nego na oca.
Reci mi još nešto o sebi.
Dakle...
Što najviše voliš na svijetu?
Bobice. -Što? -Bobice.
A, bobice, da. Što se može natjecati sa svježim i crvenim bobicama? Ništa.
Toliko je puno prošlo da se jedva sjećam njihovog okusa.
Reci mi, donio si neku?
Nisi? Žudim za tim.
Dobro, možda jednog dana.
Sigurno si umoran od dugog puta.
Da. Zašto se ne odmoriš?
Savršeno.
Ono o čemu trebamo razgovarati...
nije za dječake.
Znaš zašto sam došao? -Da.
Prije tvog odlaska,
moj otac Enoh mi je rekao da jednog dana
ako čovjek nastavi po starom...
Tvorac će uništiti ovaj svijet.
Ono što sam vidio je točno.
Sav život zbrisan zbog onoga što je čovjek učinio.
Ne može biti spriječeno?
Noa, moraš vjerovati da on govori na način koji možeš razumjeti.
Pa ti reci meni: može li ovo uništenje biti spriječeno?
Ne? -Ne.
On me je poslao ovdje.
Zašto me je poslao ako se nema što učiniti da se to zaustavi? -Dakle...
Možda te je samo poslao ovdje da popiješ čaj s starcem.
Dakle, je li to sve što si vidio, vatre uništenja i ovo mjesto?
Ne. Vatru nisam.
Vodu. -Vodu?
Moj otac je rekao da će biti vatra.
Vidio sam vodu.
Smrt od vode.
Vidio sam smrt.
I vidio sam novi život.
I ima još nešto, djede.
Nešto što moram učiniti.
Znam to.
Iako nisam vidio što je to bilo.
Novi život.
Možda postoji još nešto da vidiš.
Zar te nije poslao ovdje da popiješ čaj sa starcem?
Lijek uvijek ima loš okus.
Jedino se ona pomjerala.
Je li bila ozbiljno povrijeđena? -Imala je posjekotinu na trbuhu.
Mama joj je pomogla. Ja sam je držao za ruku.
Zacijelo je to učinilo da se osjeća sigurno.
Što još?
Vatra guta sve.
Vatra pročišćava.
Dijeli pogane od čistih.
Loše od nevinih.
I iz onog što tone,
iz toga se izdiže.
Sve uništava.
Samo da počne iznova.
Siguran si?
Da.
Oluja ne može biti zaustavljena.
Ali može se preživjeti.
Trebat će ti ovo. Sheme...
iz Prvog vrta,
iz raja.
Upamti, Noa,
izabrao te je s razlogom.
Ne možeš me uhvatiti.
Tata!
Moj djeda je živ.
Pomogao mi je da vidim ono što trebamo učiniti i zbog čega smo ovdje.
Ljudi će biti kažnjeni, zbog onoga što su učinili ovom svijetu.
Bit će uništenja.
Bit će tragedija.
Naša obitelj
je izabrana za veliki zadatak.
Izabrani smo
da spasimo nevine.
Nevine?
Životinje.
Zašto su one nevine?
Jer i dalje žive onako kako su živjele u vrtu.
Da.
I moramo ih dovoljno spasiti za novi početak.
Ali što je s nama?
Mislim da ćemo i mi početi iznova.
Morat ćemo početi iznova u novom
i boljem svijetu.
Prvo...
Moramo sagraditi...
Što da sagradimo?
Dolazi velika poplava.
Vode s nebesa
ujedinit će se s vodama sa zemlje.
Sagradit ćemo brod da preživimo oluju.
Sagradit ćemo barku.
Uzmimo izdajicu.
To je potomak starca.
Prestanite!
Treba obaviti posao.
Pomozite nam.
Da ti pomognemo?
Pokušali smo pomoći tvojoj vrsti jednom
i izgubili smo sve zbog vas.
Niste sve.
Možemo spasiti ono što je ostalo.
Možemo mu opet služiti.
Izdajnička zmijo!
Tvorac...
Djeco.
Što je ovo?
Ovo...
Ovo je naša barka.
Pomoći ćemo ovom čovjeku.
Sheme.
Stani. Molim te.
Još boli?
Hame! -Sheme!
On nema nikoga.
Hajde.
Oče, jesi ih vidio?
Oče?
Jesam, Japhethe.
Počinje.
Spremna?
Spava.
Nježno.
Ovo je dečko a ovo je djevojčica,
Nakon oluje postat će majka i otac.
i njihovo potomstvo će se proširiti širom svijeta.
Moramo biti nježni s njima i moramo biti zaštitnički nastrojeni.
Ako bi im se nešto dogodilo, mali dio tvorevine bi nestao zauvijek.
Sva ova nevina stvorenja su sada pod našom brigom.
Naš posao je da ih pazimo.
Oče.
Sve ptice su u paru.
Ti imaš mamu, Shema ima Ilu.
Ali što je sa mnom?
Što je s Japhethom?
Tko je tu za nas?
Jesi li vidio kako je podigao šumu da nam da drvo za barku?
Kako je poslao ptice?
Dakle...
Zar nam nije poslao sve što nam treba?
Majko!
Što je? Što?
Zmije.
I zmije također idu?
Sve što gmiže, sve što puzi, sve što mili.
U redu je.
Oče! Oče!
Oče! -Ne plaši se.
Nitko neće povrijediti ovog dječaka.
Kako se zoveš?
Ham. -Ham.
Ja sam Tubal-Cain.
Znaš li me?
Ne znaš svog kralja?
Moj otac kaže da ne može postojati nikakav kralj u Tvorčevom vrtu.
Hame, dođi ovamo.
Ne uzimaj mi najboljeg vojnika.
Nema on ništa tvoje. -Pogledaj mu ruku na tom oružju.
Vjerujem da ima nešto i moje.
Hame.
Ostavi to.
Ne, on mi je to dao. -Učini kako ti kažem.
Kada sam čuo priču o čudesima
odbacio sam ih.
Ali sam onda vidio ptice vlastitim očima kako lete ovdje.
I morao sam doći.
Nema ničega za tebe ovdje.
Nema? Sve ovo pripada meni.
Ova zemlja, ova šuma.
Ta tvoja utvrda.
Jesi li stvarno mislio da možeš zaštititi sebe od mene u tome?
Nije to da se zaštitim od tebe.
Onda što je to?
Barka.
Da sačuvam nevine
kada Tvorac pošalje potop da zbriše rđave s ovog svijeta.
Tvorca ne zanima što se događa na ovom svijetu.
Nitko ga nije čuo otkako je obilježio Kaina.
Sami smo.
Djeca bez roditelja, prokleti
da se borimo da preko znoja s naših čela preživimo.
Proklet da sam ako ne učinim sve što mogu da to postignem.
Proklet neka sam... - ... Ako ne uzmem ono što želim.
Jesmo li se ranije sreli?
Ja sam Lamehov sin.
Osma generacija Sitovih potomaka.
Vratite se u vaše Kainove gradove.
Svi smo osuđeni.
Imam ljude iza sebe.
A ti stojiš sam i prkosiš mi?
Nisam sam.
Njegovi podanici su s tobom.
Čuda... Potop, kažeš?
Možda si u pravu.
Možda naše izbacivanje iz raja nije bilo dovoljno, možda...
On se vraća da nas dokrajči.
Ali ako to radi...
Jahat ću oluju u ovom tvom brodu.
Ne postoji bijeg za tebe i tvoju vrstu.
Vrijeme vam je isteklo.
Zemlja umire. -Hame. -Gradovi su umrli. -Ne slušaj ga.
Moji ljudi idu za mnom!
I mnogo više će doći za njima.
I ne bojim se čuda, Lamehov sine.
Ako mi se odbiješ obvezati
vratit ću se s legijama!
Miči se.
Oče.
Hoće li toliko mnogo stvarno doći?
Moramo završiti barku što je brže moguće.
Što brže pošalje kišu, tim bolje.
Do tada, sigurniji smo unutra.
Gradimo.
Prvo oružje, onda ljudi.
Hranite samo one koji će se boriti.
Naoružajte ih. Istrenirajte ih.
I neće postojati ništa što ne mogu učiniti.
S vojskom možemo smožditi te divove.
Molim vas, gladni smo!
Pomozite mi, umiremo!
Pusti me!
Umiremo od gladi!
Da se vratim kasnije?
Ne.
Misliš da će nas ti ljudi napasti?
Kada dođe kiša.
Što misliš kako će biti?
Zamislio sam to.
Vidio sam toliko mnogo smrti...
Nisam siguran da postoje riječi.
Kraj svega.
Početak.
Početak svega.
Što je?
Što god da je učinio ili rekao Shem... Vrlo ti je naklonjen.
Shemu treba žena,
prava žena.
Treba imati obitelj.
Ja mu ne mogu dati to.
Neću poricati te stvari.
Čak i da me hoće...
Neću to učiniti.
Uostalom,
zašto bi Tvorac želio jalovu djevojku u svojoj barci?
Ila, Ila...
U početku kada smo te uzeli pod svoje,
mislio sam da ćeš nam predstavljati teret.
I nisam želio vidjeti nikog više
uništenog od strane ovog svijeta...
Ali pogriješio sam.
Ti si dar.
Dragocjen, dragocjen dar.
Molim te da ne zaboraviš koliko si dragocjen dar.
Znam da ćeš naći žene za Hama i Japhetha.
Treba pronaći također i jednu za Shema. -Ila.
Što misliš kamo ćeš?
Molim te! Ne uzimaj mi djecu!
Pustite ih! Molim vas!
Žao mi je, moramo jesti!
Ne uzimajte mi bebu! Ne!
Ne uzimajte mi dijete! Ne, ne! Molim te, hoćeš li ga zaustaviti?
Pustite ih!
Ne!
Prestani se opirati! Bit će lakše!
Pođi sa mnom! Prestani se opirati!
Ti! Ti!
Imam dvije djevojčice! Imam dvije djevojčice za trampu!
Uzmi djevojčice! Daj mi meso!
Daj ga!
Što se dogodilo?
Dosad je ovo trebalo biti unutra. Oluja nailazi.
Što je sa našim ženama? Gdje su? - Nisi čuo što sam rekao?
Ali kada dolaze?
Neće biti žena.
Što? Što? Ne!
Rekao si da će nam Tvorac dati ono što nam treba.
Pomozi bratu. - Ne! Slušaj! Ne možeš ovo učiniti!
Ne možeš. Kako ću biti muškarac?
Rekao sam da pomogneš bratu.
Hoćeš da ostanem dijete! - Ne!
Tražim od tebe da budeš muškarac.
I da radiš ono što treba biti napravljeno.
Hame!
Što to radiš, Noah?
Rđavost nije samo u njima, već u svima nama.
Vidio sam to.
Noa,
postoji dobrota u nama, oni su dobri sinovi.
Shemova lojalnost, Japhethova dobrota, Hamov integritet.
Dobri muškarci.
Bit će dobri očevi.
Shem je zaslijepljen željom.
Ham je lakom.
Japheth živi samo da udovolji. Nisam ni ja bolji.
A ti? Zar postoji išta što ne bi učinila, dobro ili loše,
za ta tri momka?
Mogli bismo ubiti nekoga kako bismo zaštitili našu djecu.
Da.
Nismo mi drugačiji.
Bili smo slabi i sebični da mislimo da možemo da se izdvojimo.
Radit ćemo, ispunit ćemo zadatak,
onda ćemo umrijeti.
Isto kao i svi ostali.
Oni su djeca. Oni su naša djeca, Noa.
Nemaš li milosti?
Vrijeme milosti je prošlo.
Sada kažnjavanje počinje.
Hame!
Djede?
Jesi li mi donijela nešto?
Je li Noa posadio sjeme što sam mu dao?
Da.
I u cijeloj toj šumi nije bilo bobica?
Shem mi je obećao bobice.
Oprosti. Nisam znala.
Šteta.
Zašto si došla ovdje?
U pitanju je Noa. Ostavio je naše sinove bez ikoga.
Shem ima Ilu, ali ona je jalova.
Neće biti drugih žena, tako da... neće imati djecu.
Pravda.
Tvorac uništava ovaj svijet jer smo ga mi iskvarili,
tako da i mi sami moramo biti uništeni.
Ne. Ne mogu vjerovati da je to istina.
Ne kada pogledam svoje sinove.
Samo žude za ljubavlju.
Zar to nije ono što treba njihovim srcima da budu dobri?
Tko je dobar? Tko je rđav? Otkud mogu znati što je ispravno?
To je Noev izbor. Nije moj, nije tvoj.
I čini se ga je donio.
Onda mi nećeš pomoći.
Ne znam bih li uopće i mogao.
Ali ako pokušam, to bi moglo izazvati bol a moguće i tragediju.
A na kraju, opet bi se to vratilo na Nou.
Je li to što želiš?
Želim da moji sinovi imaju djecu. Želim da budu sretni.
Ne mogu podnijeti misao da će umrijeti sami.
Makni se s puta.
Napravi prolaz.
Molim te!
Odlazi! -Ne. Ne, u redu je.
U redu je. Neću te povrijediti.
Imam voće.
Uzmi.
Što hoćeš? -Ništa.
Sam si? -Da.
A ti?
Mogu ti pomoći da pobjegneš.
Ne.
Onda ću ostati još malo.
Ako se slažeš?
Zovem se Nael.
Shem.
Idi ih pronađi i vrati ih natrag.
Budi oprezan.
Hame!
Ne plaši se, unuko.
Ne plaši se.
Djede? -Da.
Što tražiš ovdje dolje? -Tražim bobice. Žudim za njima.
Dođi i pomozi mi ih potražiti. Moje oči nisu dobre kao nekada.
Moram pronaći Hama.
Ima dovoljno vremena za to.
Dođi ovamo. Dođi.
Dođi ovamo i pomozi mi.
Ovdje negdje. Ovdje negdje su bobice.
Znam da ima bobica. -Ovdje nema ništa, djede.
Daj da te odvedem kod Noe. -Ne, nema potrebe za tim.
Idi sada. Idi.
Stani. Stani.
Deset godina si s mojima, s mojom obitelji.
Deset godina.
Voliš ih? Shema? Nou?
Spasio mi je život. Podigao me je.
Da, jest.
Da, a ti si sada poput njegove kćeri.
Ti si moja praunuka.
Deset godina pod sjenkom mog doma i još ti nisam dao svoj blagoslov.
Mogu li?
Ila!
Možeš sada ići. Idi k njemu.
Idi! Idi sada!
Ila!
Ila, moramo se vratiti...
Moramo da ići. Moramo poći. Hajde!
Ja sam čovjek, napravljen po tvom liku.
Zašto nećeš govoriti sa mnom?
Dajem život.
Oduzimam život, poput tebe.
Ja sam poput tebe, zar ne?
Pričaj sa mnom.
Pričaj sa mnom!
Počelo je.
Smrt dolazi s nebesa.
Ova kiša je predodređena da nas spere s lica zemlje.
Ali mi smo ljudi. Mi odlučujemo hoćemo li živjeti ili umrijeti.
Mi smo ljudi! A ujedinjeni ljudi su nepobjedivi!
Želite li živjeti?
Da!
Ubit ćemo divove! Ubit ćemo Nou!
Uzet ćemo barku!
Noa!
Gdje je Ham?
Skidaj to s mene!
Ne! Ne!
Moramo bježati! -Neću te ostaviti! Neću!
Oče, pomozi! Pomozi! -Ne nju!
Pomozi mi, molim te!
Molim te! Molim te! Pomozi mi! Molim te! Pomozi mi!
Pomozi mi! Pomozi mi! Pomozi mi!
Ne! Ne!
Hame! Hame!
Hame!
Hame! Hame!
Hame!
Samyaza! Samyaza! Samyaza! -Noa!
Gdje je Ham? -Ham je prešao. Brzo!
Hame.
Hame!
Brže!
Naprijed!
Zaštiti svoju majku! Zaštiti sve!
Razdvojite se!
Moj Tvorcu, oprosti mi!
Tvorac ga vodi kući!
Hame! Hame!
Sheme! Sheme! Uđi unutra!
Uđi unutra!
Oni su pred nama! Uđi unutra!
Zbogom, Adamov sine.
Sine, gdje si?
Hame!
Sve je u redu!
Japhethe, gdje si? -Ila.
Ovdje sam! -Oče, gdje je majka?
Molim te, Noa. Mora postojati nešto što možemo učiniti.
Možemo izbaciti konopce.
Nisu svi vojnici, oče. Oni su samo ljudi.
Ima mjesta. -Nema mjesta za njih.
Uskoro, nestat će sve što smo znali.
A sve ono što ostane od tvorevine ležat će unutar ovih zidova.
Vani, samo voda i kaos opet.
Ljut si.
Osuđuješ me.
Da vam ispričam priču.
Prva priča koju mi je otac ispričao i prva koju sam vama ispričao.
U početku, ne bijaše ništa.
Ništa do tišine beskonačnog mraka.
Ali dah Tvorca je treperio prema licu praznine šapćući:
"Neka bude svjetlost."
I bijaše svjetlost.
I bilo je dobro.
Prvi dan.
I onda je svjetlost bez oblika počela da uzima supstancu i oblik.
Drugi dan. Naš svijet je rođen.
Naš divan i krhki dom.
I velika toplina i svjetlost hranila je naše dane.
A manja svjetlost je upravljala noćima.
I bilo je večer i jutro.
Još jedan dan.
I vode svijeta su se spojile,
i između njih izronila je suha zemlja.
Još jedan dan je prošao.
I zemlja je rađala stvari koje rastu.
Njena zelena deka proširilo se po čitavoj tvorevini.
I vode također, bile su pune života.
Velika stvorenja iz dubine koje više ne postoje.
Neograničeno mnoštvo riba,
neke od njih možda još plivaju u ovim morima.
I uskoro nebo je bilo puno ptica.
Bilo je večer i jutro.
Peti dan. Sada je cijeli svijet bio pun živih bića.
Sve što gmiže i sve što puzi i svaka zvijer koja hoda po zemlji.
I bilo je dobro. Bilo je sve dobro.
Bila je svjetlost, zrak, voda i zemlja.
Sve čisto i neiskvareno.
Biljke, ribe, stoka, zvijeri.
Svaka prema svojoj vrsti.
Sve dio velike cjeline, sve na svom mjestu.
Sve u balansu. To je bio raj.
Dragulj na dlanu Tvorca.
Onda je Tvorac stvorio čovjeka
a pored njega i ženu.
Oca i majku svih nas.
Dao im je izbor.
Da prate iskušenje tame,
ili da se drže blagoslova svjetlosti.
Ali jeli su sa zabranjenog voća.
Njihova nevinost je nestala.
Deset generacija od Adama, grijeh je postao dio nas.
Brat protiv brata,
nacija protiv nacije,
čovjek protiv tvorevine.
Ubijali smo jedne druge.
Uništili smo svijet. To smo mi učinili.
Čovjek je to učinio.
Sve što je bilo divno, sve što je bilo dobro...
uništili smo.
Sada opet počinje.
Zrak, voda, zemlja, biljka, riba, ptica i zvijer.
Raj se vraća.
Ali ovog puta,
ovog puta neće biti ljudi.
Ako bismo opet ušli u vrt,
još jednom bismo ga uništili.
Ne.
Tvorac nas je osudio.
Čovječanstvu mora doći kraj.
Sheme i Ila, sahranit ćete majku i mene...
Hame, ti ćeš pokopati njih.
Japheth će tebe.
Ti, Japhethe, bit ćeš posljednji čovjek.
Vremenom ćeš se i ti pretvoriti u pepeo.
Tvorevina će biti ostavljena sama sebi.
Sigurna i divna.
Jako mi je žao zbog te djevojke, ali žao mi je i zbog vas.
Bio nam je dat zadatak mnogo veći od naših želja.
Hame.
Noa...
Zna li on da sam ovdje?
Zna li da sam ovdje? -Ne.
Zašto mi pomažeš?
Bila je djevojka.
Pokušao sam je dovesti...
ali on ju je pustio da umre.
I hoćeš osvetu.
Ne.
Da, hoćeš.
Ne postoji više zemlja.
Sve je vani zacijelo mrtvo.
Moralo je biti kako je On htio.
Svijet bez ljudi.
Razumiješ to, zar ne?
Ono što razumijem...
je to koliko ti je ovo bilo teško da učiniš.
Kao čovjek koji poštuje život, čovjek koji voli svoju djecu.
Bio si jak.
Ali gotovo je.
Sada je učinjeno. Možeš spustiti taj teret odgovornosti.
Noa...
U redu je.
Ako me tvoj otac pronađe, ubit će me.
Moramo se pripremiti, ali ja sam previše slab.
Što to radiš? -Moram povratiti svoju snagu.
Zvijeri su dragocjene, ima ih samo po dvoje.
A ja sam samo jedan.
Ali kiša, sva ova čuda su zbog njih.
Tvoj otac puni brod zvijerima dok se djeca dave.
Omalovažava te pričom da im moraš služiti.
Ne.
One služe nas.
U tome je veličanstvenost čovjeka.
Kada je Tvorac završio s stvaranjem neba, zemlje, mora
i ove zvijeri,
nije bio zadovoljan.
Trebalo mu je nešto veće,
nešto da preuzme vlast nad tim i pokori ga.
Pa je stvorio nas po svom liku. Nas.
Ovo je tvoj svijet, Hame.
Ščepaj ga.
Ila.
Djede.
Što je?
Nisi bolesna.
Ali to je nemoguće.
Što? Što je?
Noa...
Ali to je njegovo unuče.
Što nije u redu?
Oče... -Noa...
Došli smo od tebe tražiti blagoslov.
Ne razumijem.
Trudna sam.
To nije moguće.
Jalova si.
Ne možeš začeti. Kako je to moguće?
Djede.
Zamolila sam djedu. -Na što? Potkopavajući Tvorca?
Da dam našoj djeci budućnost.
Da dam čovječanstvu budućnost. -Imaš li ideju što si učinila?
Svi ti životi, svi ti ljudi, ni za što.
Znaš li na što me to tjera da učinim?
Ne!
Molim te, molim te! Molim te...
Ne mogu to učiniti!
Reci mi da ne moram to učiniti!
Molim te...
Zar nisam učinio sve što si mi tražio?
Zar to nije dovoljno?
Zašto mi ne odgovoriš?
Zašto?
Neću te iznevjeriti...
Bit će učinjeno...
Bit će učinjeno.
Oče?
Kiše su stale.
Tvorac je sretan zbog našeg djeteta.
Kiše su stale zbog vašeg djeteta, da.
Ali On nije sretan.
Ako je vaše dijete muško,
zamijenit će Japhetha, kao posljednji čovjek.
Ako je djevojčica,
mogla bi postati majka.
Mora umrijeti.
Jesi li lud? To je moje dijete.
Ako nosiš djevojčicu, čim se rodi,
ubit ću je.
Majko! Majko, moja ptica! -Gdje?
Ništa. Nema blata.
Ništa.
Ipak moramo ići.
Ila, nema ničega.
Nema tamo ničega. Imate hranu i vodu za koliko?
Tjedan? Mjesec?
Mjesec.
Molim vas pričekajte. Pričekajte da ptice nađu kopno.
Molim vas. Japhethe, pošalji je opet.
Previše je umorna. -Onda probudi drugu.
Evo.
Molim te, jednu koja nam može pronaći dom.
Ne.
Odlazimo danas.
Umrijet će tamo.
Neće ako ostanu.
I da dopuste da im ubiješ dijete?
Noa... Noa!
Ja sam ovo učinila.
Ja sam ovo učinila, Noa!
Molim te... kazni mene!
Kazni mene, Noa!
Nemoj njih. Nemoj dijete.
Molim te. -Nije samo dijete kažnjeno.
Svi smo kažnjeni.
Svi mi.
Nije to nešto što želim učiniti.
To je nešto što moram učiniti.
Bolno je,
ali je pravedno.
Pravedno?
Kako?
Kako je ovo pravedno?
To je beba, Noa.
Ako ostaneš pri tome,
izgubit ćeš sinove, izgubit ćeš Ilu...
Izgubit ćeš mene.
Volim te, Noa.
Pratila sam te svuda i kroz sve.
Oprostila sam ti. Kada su svi pomrli, oprostila sam ti.
Bila sam spremna umrijeti s tobom.
Ali ovo...
Nikada neću oprostiti.
Dječak ili djevojčica, nikada ti neću oprostiti, i umrijet ćeš sam,
i ne samo sam, već i omražen, omražen od svih onih koje voliš!
To je pravedno!
Vrijeme je.
Dovedi ga ovuda.
Jedan će udarac završiti posao.
Za svaki slučaj?
Ne znam mogu li.
Ubio ti je ženu a sada planira ubiti prvorođeno dijete tvog brata.
Želiš li to?
Hoćeš da ti tvoja sestra umre na moru?
Čovjekom ne upravljaju nebesa,
čovjekom upravlja njegova volja. Pa te pitam...
Jesi li ti čovjek?
Dobro.
Jer ako si čovjek, možeš ubiti.
Ali on me neće slijediti.
Hvala, Japhethe. -Brini se za tu bebu.
Ne boj se, majko. Vidjet ćemo se u novom svijetu.
Otac.
Ne! Ne!
Kako si mogao?
Mislio sam da si dobar. Mislio sam da te je zato odabrao.
Izabrao me je jer je znao da ću ispuniti zadatak.
Ništa više, sine.
Majko. -Vrijeme je.
Pođi sa mnom.
Bit će sve u redu. -Japhethe, ostani tu.
Tako je. Tako je.
Dobro si, Ila. Ovdje si sigurna.
Molim te, neka ostane unutra. -Tvoja beba stiže.
Tvoja beba stiže.
Ne misli ni na što drugo.
Oče! Oče! Budni su! Budni su! Jedu jedni druge!
Zvijeri! -Što?
Dođi. Dođi!
Nisu se mogli probuditi bez naše pomoći.
Kamo, sine?
Kainova loza. -Rekao sam ti...
Ne bojim se čuda.
Tako je. Još malo.
U redu je.
Žao mi je.
Tako mi je žao.
Sestre... -Ne.
On neće dirnuti našu djecu! -Ne.
Sheme! Sheme!
Trebao sam te ubiti kada sam ti ubio oca.
Završit ću to. Sada!
Zlo čovjeka neće živjeti u ovom novom raju.
Ostavi nas! Ostavi nas na miru!
On je moj!
Barka, zvijeri, i sve tvoje žene su sada moje.
Sagradit ću novi svijet po vlastitom liku!
Sada si čovjek.
Tvorac nas nije zaboravio.
Zvala se Nael.
Bila je nedužna.
Bila je dobra.
Dječak je. Dječak je. -Makni se. -Dječak je.
Gdje je ona? Gdje je?
Ne... Ne... Ne smiješ...
One su divne.
One? -Ne smiješ ubiti dvije.
Poslao nam je što nam treba.
Ne. Ne. Ne! Ne smiješ!
Ne! Ne!
Noa... Molim te...
Ovo su moja djeca. Tvoje unuke.
Neću se zaustaviti! -Znam da te ne mogu zaustaviti, ali one plaču!
Molim te ne dopusti da umru plačući.
Dopusti mi da ih smirim.
Molim te, neka se umire.
Mjesec je visoko
Drveće se uvija
Tvoj otac čeka na tebe
Da te zagrli i zaštiti
I šapatom uspava te
Da te obgrli svojim rukama
do zore
Tvoj otac je vjetar koji liječi, koji ti šapuće da spavaš
Koji ti šapuće dok spavaš
Ne moraš gledati ovo. -Ja ću ih držati!
Učini to brzo.
Učini to brzo!
Ne mogu ja ovo.
Zatvori oči, Japhethe.
Ham. -On je ovdje.
Ne moraš ići.
Ne pripadam ovdje.
Ako ti nešto znači,
drago mi je što opet počinje s tobom.
Možda ćemo naučiti biti dobri.
Hoće li se on vratiti?
Neke stvari se ne mogu povratiti.
Moram znati.
Zašto si ih poštedio?
Pogledao sam te dvije male djevojčice...
i jedino što sam imao u svom srcu bila je ljubav.
Zašto si onda sam, Noah?
Zašto si odvojen od svoje obitelji?
Zato što sam Ga iznevjerio.
I sve vas sam iznevjerio.
Jesi li?
S razlogom te je odabrao, Noah.
Pokazao ti je pokvarenost ljudi,
i znao je da nećeš to ignorirati.
Ali ti si onda vidio i dobrotu, također.
Izbor ti je stavljen u ruke jer ga je On tamo stavio.
Tražio je da ti odlučiš jesmo li vrijedni spasenja.
A ti si odabrao milost.
Odabrao si ljubav.
Dao nam je drugu šansu.
Budi otac.
Budi djed.
Pomozi nam da ovog puta napravimo bolje.
Pomozi nam da iznova počnemo.
Tvorac je stvorio Adama po svom liku
i dao mu svijet da se o njemu brine.
To naslijeđe
bilo je prešlo na nas.
Na mog oca, onda na mene, i na moje sinove,
Sima,
Jafeta
i Hama.
To naslijeđe je sada prenijeto na vas,
naše unuke.
Ovo će biti vaš posao
i vaše zaduženje.
Stoga vam kažem ovo:
Budite plodne
i množite se...
i opet napunite zemlju.